DAN GNEVA
Dan gneva, noć užasa,
Nebo i zemlja u pepeo gore,
I sunce zaklanja noć smrti.
Dan gneva, taj sumporni dan
Kad plamteća nebesa zajedno tutnje,
A zemaljski najlepši dvorci će nestati.
Dan gneva, kada ćemo se
Probuditi iz zemlje da bi nam se sudilo
I bićemo doneti za taj tren čarobni.
Dan gneva, moćne trube zvuk
Priziva i žive i mrtve
I srušiće svaki grobni kamen.
Gnevni dan, od boga oslobođen,
Gledajte Sataninu jezivu računaljku
Prikazanu ispred pogleda suda.
Dan gneva, taj sudnji dan,
Onda će se prolomiti sa sveopštom stravom
Gresi otkriti dok se čitaju.
Dan gneva, O, vidite kako stoje
Ispred njegovog trona, mali i sumorni,
Obučeni u stid i vreo greh.
Dan gneva, iz milosrđa uzima
grehe moje iz Sataninog stiska
I podiže dušu moju na nebo konačno.
I obzirom da je pomenuta Herlof's Marta
denuncirana kao veštica
od strane tri ugledna građanina,
odlučili smo da bude uhvaćena
i dovedena pred sud. 12.05.1623 g.
Samo kad bi pomoglo!
Sigurno da hoće. To su trave ispod vešala!
Čudno je da imaju toliku moć.
Zlo poseduje moć!
Ko to lovi sad?
Staviće je na lomaču,
I goreće. I goreti
Tinjaće joj meso.
Staviće je na lomaču,
I goreće. I goreti
Meso će joj tinjati
Otvori. Otvori, Herlof's Marte
Skloni to.
Absalon, Martin će uskoro biti ovde.
Brod je uplovio.
Evo me za tren.
Imaš ključ od tavana?
Mogu li ga dobiti?
U ovoj kući
Ja nosim ključeve.
Ja sam Absalonova žena.
A JA MAJKA.
Star pas teško uči nove trikove.
Nije lako ni za mladu ženu.
kad dođe u staro domaćinstvo.
Prestroga si.
Želim da ti bude dobra žena.
I jeste.
Dok ti je prva žena bila živa...
Ali nije više.
Ne, ali njen sin jeste.
I sad dolazi kući...
novoj majci
dosta godina mlađoj od njega.
Kakve to veze ima?
Kakve veze?
Smatram to... skandaloznim.
Izlazim da dočekam Martina.
Da li je gospodar Absalon kod kuće?
Ne, izašao je da dočeka sina.
Ja sam njegov sin.
Vi?
Vi ste njegova žena?
Čini mi se da sam vas već videla.
Gde je to moglo biti?
Možda je samo moja mašta.
Maštala sam o vama puno puta...
Pitala se šta bi rekli ovako mladoj majci.
Obećavam da ću vam biti dobar sin!
Da... sad si moj sin.
A ti, moja majka.
Moj odrasli sin.
Šta li je zadržalo oca?
Evo ga.
Anne, da ga iznenadimo? Sakriću se.
Martin nije sa tobom?
Ne, zar ga nema ovde?
Biće ovde uskoro.
Da, verovatno hoće.
Šta je to? To je Martinova pesmarica.
Evo pesme o devojci i jabukovom drvetu.
Devojka
sedeše visoko na drvetu jabuke. momak je slučajno prolazio.
Ona ispravi, granu koja se savila.
U njegove ruke skočivši.
Baš lepo. Nećeš poljubiti majku?
Hoćemo li u moju radnu sobu?
Da, oče.
Krvariš!
Ništa.
Pomozi, sakrij me!
Spaliće me ako me uhvate!
Jesu li te prokazali kao vešticu?
Pomogla sam tvojoj majci.
I ona je bila optužena.
Moja majka? Nije istina.
Jeste! Oslobođena je
Samo jer si joj ti ćerka.
Ne možeš me poslati napolje u smrt...
Donesi drva za potpalu.
I Bente, očisti ribu.
Kuda?
Nigde.
Hoće li taj orman ostati otvoren?
Bako. Bako.
Zašto si tako tiha, Anne?
Tražimo Herlof's Marte.
Ovde?
U župnom dvoru?
Neka deca su je videla da ulazi ovde.
Ali to je nemoguće... onda bi morali...
Jesi li videla Herlof's Marte?
Ako je tu, mora da se ušunjala... Da, potražite je.
Krv... ovde.
Postoji li drugi ulaz na tavan?
Da, drugim stepeništem.
Reci Hansu Henriku da idu otuda.
Gospode smiluj nam se!
A ovo je trebalo da bude dan radosti!
Naređujem da Beležnik Parohije
Velečasni Absalon Pederssřn
uzme Herlof's Martino priznanje.
On će je marljivo nagovarati da prizna celu istinu
tako da iako neće umreti nekažnjena njena duša može biti spašena.
Pomozi mi, Absalone. Spasi me lomače.
Samo bog to može.
Možeš i ti. Ako hoćeš.
Tražim samo da uradiš isto što si i za Aninu majku.
Na šta misliš?
Poštedeo si je.
Ne govori više od onog što budeš pitana.
Znam Ja šta govorim.
Znao si da je veštica, ali si ćutao...
Lažeš!
Ćutao si zbog Ane.
Dolazi ovamo.
Klekni.
Preklinjem za svoj život.
Ne treba da moliš za život. Treba da se moliš za svoju dušu.
Priznaj istinu.
Šta da priznam?
Da si veštica.
Veštica? Poznavao si jednu...
Aninu majku, a oslobodio si je.
Ćuti.
Strašno se bojim... da umrem.
Dođi sa mnom.
DAN GNEVA. DAN OPLAKIVANJA.
GLEDAJ ISPUNJENJE PROROKOVOG UPOZORENJA.
Ovde si.
Došao sam da slušam.
DAN GNEVA...
Zašto uče to?
Da pevaju dok Herlof's Marte gori.
Stalno čujem njene krike.
Dođi, idemo.
Kakav strah izlazi iz duše čoveka
Kad sa nebesa Sudija silazi.
Stara se lomi.
Priznaješ?
Da.
Najzad.
Oslobodi je.
Prema tome pristala je na priznanje.
Reci kako si ušla u službu "ZLOG"?
Odgovori!
Znači nećeš priznati...
Nije joj dovoljno.
Jeste.
Odgovori mi onda.
Gde si prvi put srela Đavola?
Ispod vešala?
Morala si da gaziš po krstu?
Zabranio ti je da primiš Sakrament?
Odrekla si se Boga i Hrista
i prodala dušu Đavolu zauvek.
Imaš li još nešto da priznaš?
Ne.
Odlično priznanje!
Nezgodna je.
Pitaj da li zna ostale.
Nije gotovo još. Znaš li još neku vešticu?
Ne.
Jesi li znala neku?
Postoji li neka koga bi odala?
Mrtva je sad.
Ko je ona?
Ko je bila... Ko je bila?
Pa, Ko je bila? Daj ime.
Ne sećam se.
Ali setiću se tebe!
Kako to?
Pošalji me u smrt...
i ubrzo ćeš doći za mnom!
Briga me za tvoje pretnje.
Bolje mi reci njeno ime.
Neću reći ništa više.
Rekla sam dovoljno.
Bolje odveži jezik...
Dosta je. Ja ću pričati sa njom.
Spasi me lomače!
Znam... Garantovaćeš za mene.
Molim ti se, O Bože,
za ovu ženu da se pokaje
i da se okrene tebi
i potraži spas.
Budi hrabra... jaka.
Vodite je.
Hajde.
Nije imenovala nikoga?
Možda, da se opet ispita.
Svi će se otkriti kad Bog to poželi!
Herlof's Marte je beše podvrgnuta bolnoj istrazi
posle čega je dobrovoljno sve priznala
U prisustvu okupljenog sveštenstva.
Juna 14, 1623 Absalon Pederssřn - Jřrgen Ravn
Već skupljaju drva?
Ne, to su drva za lomaču.
Došao sam da te pripremim... za smrt.
Znači izneverio si me.
Ne, Nisam.
Mislio sam na tebe mnogo ovih dana.
Kako da ti obezbedim... Večni život.
Ne brbljaj više.
Ne bojim se ni Neba ni Pakla. Jedino me smrt plaši.
Ja sam poštedela Anne.
A ti si me izneverio.
Ne, Marte.
Ali još nije prekasno.
Anne će patiti kao i ja.
Ako ja izgorim, I Anne će.
Ne, ne...
Ako me spaLE... AKO ME SPALE...
NE ŽELIM DA ME SPALE. NE ŽELIM.
ODLAZI.
IDI! IZLAZI!
STAVIĆE JE NA LOMAČU,
I GOREĆE. I GORETI
TINJAĆE JOJ MESO
STAVIĆE JE NA LOMAČU,
I GOREĆE. I GORETI
TINJAĆE JOJ MESO.
Odlaziš?
Ne mogu ovo da podnesem.
Ostani ovde sa mnom.
Hoću da govorim sa Absalonom!
Zašto?
Hoću da govorim sa Absalonom!
Želiš da odaš nekoga?
Hoću da govorim sa Absalonom!
Osudjenica želi da govori sa tobom.
Oslobodi me lomače. Inače...
Ne boj se. Bog je milostiv.
On će ti otvoriti oči i očistiti dušu od greha.
Odaću Anne, ČUJEŠ LI ME!
PATIĆEŠ ZA OVO!
ĐAVO ĆE TE ZGRABITI, LICEMERU, LAŽOVE!
LAŽLJIVČE. LAŽLJIVČE.
Day of Wrath. Day of Mourning
See fulfilled the prophet's warning
Heaven and earth in ashes burning
Oh what fear man's soul renders
When from Heaven the Judge descends
On whose sentence all depends
Wondrous sounds the trumpet sings
Na ovaj prelepi dan, Herlof's Marte uspešno je
spaljena na lomači. Slava Bogu.
Gospode, Molim ti se svim srcem,
Pomozi mi u nevolji!
Bio sam veran sluga i držao se 10 zapovesti.
Sada moju dušu trese nagrizajuća sumnja.
Bože, Osvetli me...
Da vidim izlaz iz ove užasne tame.
Želiš nešto?
Da.
Muči te nešto.
Šta? Reci majci.
Majko, Zgreših.
Protiv Boga.
Lagao sam mu.
Kako? Reci. Majka sam ti, zar ne?
Da.
Ali ovo je samo moja borba.
Promenio si se otkad je Herlof's Marte bila uhapšena.
I sad kad je spaljena na lomači Postao si tako čudan.
Da nije ONA...
ODALA NEKOG?
A ti si prećutao?
Nije odala nikog živog.
Nikog živog? Nikog živog.
Jesi li ikad pogledao U Annine oči?
Jesi li video kako gore?
Mislim na njenu majku.
Njene oči gorele su na isti način.
Zašto govoriš ovo?
Može doći dan kada moraš da biraš između...
Između čega?
BOGA I Anne.
Govoriš to jer mrziš Anne.
Ne, već iz ljubavi za tebe!
Laku noć, Bako.
Laku noć, Martin.
Laku noć.
Laku noć, oče.
Laku noć, sine moj.
Anne, ima nešto što moramo raspraviti.
Tiče se tvoje majke.
Moje majke?
Je li to da je... majka...?
Ti znaš?
Da... Ali da li je to istina?
Priznala je.
Šta je priznala?
Da je imala moć prizivanja.
Mogla je prizvati i Žive i Mrtve.
I oni bi došli.
Ako bi poželela nečiju smrt,
Taj bi umirao.
Je li istina da si je poštedeo da bi me oženio?
Kriviš li me za to?
Zato što si bio fin prema majci? Ne.
Ali?
Jesi li bio dobar i prema meni?
Zar nisam bio dobar muž?
Da, jesi.Jesi li me ikada pitao da li te volim?
Bila si mlada, skoro dete.
Ali jesam li te volela?
To je čudno...
Nisam nikad mislio o tome.
Ne, To sam i mislila.
Absalon, drži me. Usreći me.
Moram se preispitati. Moram mnogo da govorim sa bogom.
Laku noć, Anne.
Pogledaj me u oči.
Imaš divne oči.
Tako detinje.
Nevine i čiste...
Laku noć.
Kako je bilo sa mojom majkom?
Mogla je pozvati žive i mrtve.
I oni bi došli. Je li tako bilo?
Zašto pitaš?
Mislim da je čudno to sa... sa moći koju je imala...
Ljudsko biće sa takvom moći...
Ja to mogu. Ja to mogu.
Anne, plačeš.
Vidim te kroz suze.
Suze koje Ja brišem.
Nikom nema oči kao ti.
Kakve su?
Detinje?
Nevine i čiste?
Ne, duboke i tajanstvene.
Ali u njihovoj dubini vidim
Strepeći, trepereći plamen
Koji si ti upalio.
Idemo do breza.
Kako sam sretna!
Samo da kažem "VOLIM TE".
I da znam...
Da Ti i Ja...
Uvek si bila u mojim mislima.
A ti u mojim snovima.
Proleće je tu.
Dodji.
Još?
Vode? Ne.
Čega onda?
Pića.
Slušaj kako šapuću.
Trava pevuši.
Pevuši šta?
Pesmu o nama.
Pesmu o tvojoj ljubavi.
I tvojoj.
Drži me čvrsto. Usreći me.
...da možemo lutati dostojno
i sigurno pod budnim okom boga.
Kroz ovaj svet. Amen.
Mogu li čitati malo iz Pesme nad Pesmama?
Da, svakako.
Ruža sam Šarona, i ljiljan doline.
Kao ljiljan među trnjem, takva je moja ljubav među kćerima.
Kao jabukovo drvo među ostalim drvećem u šumi, takav je moj dragi.
Sešću ispod njegove senke.
Dosta smo čuli.
Hoćeš li prestati!
BEDNICE.
BAKO?
MISLIM TAKO.
Martin, Šta smo ti učinili?
Izgledaš tako dalek.
I od mene i od svog oca.
Obećaj mi da ćeš misliti na njega
I nećeš mu izazvati bol.
Martine, hoćeš li mi pomoći?
Svakako.
Baka te ne voli.
Kakve veze ima - ako me ti voliš?
Ako me ti voliš.
Anne, kako da sve ovo stane?
Poljubi me.
Onda ću ja tebe.
Tu si.
Zatvori vrata.
Ovo je prvi put da čujem Anne kako se smeje.
Kako se samo promenila.
Čak i njen glas.
Da... promenila se.
Kad god vidim to dvoje zajedno
Po prvi put osećam kako sam mator... A koliko je ona mlada.
Dobro je da je Martin kod kuće.
Pridružiću im se i biti mlad među mladima.
Lepo je čuti tvoj smeh.
Baš smo polazili.
Gde to?
Na reku.
Hteo sam da te pitam da čitaš na mojoj propovedi.
Sa zadovoljstvom oče.
Oh, neka to sačeka, toliko sam čekala ovo.
Zadnji sam koji bi te lišio bilo kog zadovoljstva.
IDITE.
Kapelan je ovde.
Poruka od gospodara Laurentiusa.
Umire!
Moli da dodjete i pripremite ga.
Poneo sam svetu vodicu.
Idem.
Kako su ti tople ruke.
Tvoji prsti.
Članak.
Osećam ti puls.
Za tebe udara.
Sunce je obojilo tvoje obraze.
Nije sunce, sreća.
Sreća? Koliko će trajati?
Zauvek!
Anne, gde ćemo završiti?
Gde nas struja odnese!
Jednog dana.
Ne misli na to. Toliko se toga može desiti.
Stalno mi je otac pred očima.
Ja vidim samo tebe.
Ovde ležim.
Meko i toplo kao u majčinom naručju.
Herlof's Marte nije me zaboravila.
Na šta misliš?
Obećala mi je smrt.
Zaslužila je svoju kaznu.
Pretpostavljam da je tako.
Anne, pusti me da odem.
ODEŠ?
DA, RAZDVOJIMO SE MALO.
RAZDVOJIMO?
RAZDVOJIMO.
Kako je to moguće?
Misli na sve što smo si dali.
Pogledaj to drvo.
Da, savilo se od tuge.
Ne, od žudnje.
Tuguje za nama.
Čezne za sopstvenim odrazom u vodi.
Jer to dvoje ne može nikad da bude pocepano.
Tako je i sa nama.
Moje telo... je zemaljsko.
I Zemlja će ga ponovo primiti.
Moja duša... data mi je od Boga.
I njemu je predajem.
Daj mi tvoje ruke.
Evo, drži ih.
Moram ih držati
moje su hladne.
Neće proći dugo i Ja ću za tobom.
Samo me tešiš.
Često osetim smrt kako prilazi.
Ali srešću je s hrabrošću.
I nadom!
"Ko god veruje živeće, iako umire."
Kad bi umrli... zajedno, ovde.
Umrli? Umrli?
Zašto?
Da okajamo naše grehe.
Greh? Je li voleti grešno?
Ćuti, ne misli ništa osim...
Kako nas dvoje pripadamo jedno drugom!
"Kao jabukovo drvo u šumi,
"takav je i moj voljeni..."
"Sešću pod njegovu senku..."
Kakvo nevreme!
Biće neka nesreća posle ovakve oluje.
Da li se uopšte priča o nečemu drugom ovih dana?
Da li si se setila Absalonovog piva?
Ne, Zaboravila sam.
Primi ovo telo Isusovo koje ti je dalo život
za tebe i tvoje grehe,
da te ojača u veri za večnost.
Primi ovo vino kao zavet njegove krvi,
da te ojača u veri za večnost.
Ne, ne gledaj.
Oh, daj.
Prepoznaješ li?
Drvo kruške.
Kruške! Svako vidi da je jabuka!
A ovde je cvet.
Jedan?
Da, moja jabuka ima samo jedan cvet.
Nadam se da Absalon neće ići preko močvare.
Kad bih znao kojim će putem, presreo bih ga.
Ako kreneš preko močvare, on bi mogao okolo.
A ako kreneš okolo, on bi možda kroz nju.
Moraš shvatiti. Anne želi da ostaneš.
Ali Anne ima pravo. Nema svrhe lutati po mraku.
Bolje je ovde čekati oca.
Onda ćemo svi čekati.
I TI?
Onda Ja idem u krevet.
Bože smiluj se onima na moru!
I onima na kopnu!
Mislila si na Absalona?
Da. I na tebe!
Nema ničeg tišeg od srca koje je prestalo da kuca.
Treba da se oženiš.
Ne žurim.
Nema na svetu nikog koga volim više od tvog oca.
U njemu Bog mi je dao sina za kakvim sam žudela.
I braniću ga do poslednjeg svog dana.
Bako, zašto ne voliš Anne?
Nikad joj nisam svesno učinila ništa nažao.
Ali je ne voliš?
Ne, Ne volim je.
MRZIM JE.
Očevu ženu.
Jedini bol koji mi je tvoj otac napravio
Bio je kad je nju doveo.
Kako možeš tako da pričaš?
Jer je istina.
Slaba, nevina žena.
Nevina?
Rekla sam svoje.
Idem u krevet.
Laku noć, Martin.
Neka te bog čuva!
Moja Anne.
Da, tvoja.
da... ali žena mog oca!
žena, da - Nikad ga nisam volela.
Ni on mene.
Zar nikad ne misliš na njega?
Često mislim, da je mrtav...
Da li mu želiš smrt?
Ne, samo razmišljam kada bi bio.
Jeste li dobro, Master Absalon?
Osetih kao da se SMRT očešala o mene.
SMRT?
DA, HAJDEMO.
Imali bi kućicu kraj mora.
Svakog jutra budila bih se...
sa glavom na tvom ramenu.
Poljupcem bih te budila.
Onda bi začuli iz kolevke...
malog Martina kako plače.
Uzela bih ga.
I kao što ja nalazim život na tvojim grudima
on bi našao život na mojim.
Nežnost koju daješ meni
Davala bih njemu.
Dok mu pevam uspavanku
Pesmu o nama.
Nije li lepo maštati o tome?
Da. to je samo san.
Zar je to važno?
Sve dok je san lep?
Zar nisi u krevetu još?
Ne, čekali smo te, Martin i Ja.
Dobro veče, Oče.
Dobro veče, Martin.
Dugo te nema.
Kako je Gosp. Laurentius?
Bog mu dade blagu smrt.
Hoćeš piva? bilo je pored vatre.
Hvala vam oboma, što ste me čekali.
Oče, umoran si. Treba da se odmoriš.
Umoran sam.
Ali ne mislim da se mogu odmoriti.
Dolazim od čoveka
koji je umro u pobožnosti.
Ali inače,
Ako se setim svih jecaja
sa ostalih samrtnih postelja pored kojih sam sedeo,
Vidim samo greh... greh... i greh.
Trenutno zadovoljstvo.
Tajni greh.
Oh, Bože...
Kakav život ljudi vode.
Čudno govoriš.
To je jer osećam čudnu nelagodnost.
Tamo napolju, kad sam dolazio.
Osetio sam kao da me smrt ščepala.
Ništa nisam čuo.
Niti video.
Ali u duši sam osetio
moja smrt je odlučena.
Umoran si. Bolestan.
Nisam bolestan. Ali jesam umoran.
Idi u krevet sada.
Laku noć, sine. Lepo spavaj.
Želeo bih da mogu da ti olakšam crne misli.
Imaš ti svoje sine.
Ne bi trebalo da misliš toliko o smrti.
Imaš pravo, Anne, ali ne mogu se otrgnuti od toga.
Moja smrt je odlučena!
Ko ti želi smrt?
Ko bi?
Anne, ti mi nikad nisi poželela smrt?
Zašto bih?
Zato
Učinio sam ti veliku nepravdu.
Nisam te nikad pitao da li želiš da budeš moja... uzeo sam te.
Uzeo sam ti mladost.
To je nepravda koju nikad neću moći da popravim.
DA, ISTINA JE.
UZEO SI MI MLADOST.
MOJU RADOST.
GORELA SAM DA NEKOG VOLIM.
SANJALA
DETENCE U MOJIM RUKAMA.
NI TO MI NISI DAO.
PITAŠ DA LI SAM NEKAD ŽELELA TVOJU SMRT.
ŽELELA SAM STOTINE PUTA.
ŽELELA SAM KAD SI BIO SA MNOM.
ŽELELA SAM I KAD BI ME OSTAVLJAO.
ALI NIKAD TAKO JAKO KAO OTKAD SMO MARTIN I JA...
Martin? I TI.
DA. Martin I JA.
SAD ZNAŠ.
ZATO, I SAD ŽELIM TVOJU SMRT.
SMRT!
OČE. OČE.
ŠTA JE BILO?
Da preuzmem malo ja sada?
Ne. Martin će bdeti noćas.
Zašto si tih?
Kaži nešto.
Da li on zna?
Kako to misliš?
Da li zna da TI I JA...
Rekla si mu.
Znao je. Zato me je zvao da izađem.
Hladno mi je! Ugrej me!
Čujem mu glas.
Oče. Oče.
Plačeš li za njega?
Ili mene?
Zbog sebe.
Zašto?
Želeo bih da sam mrtav.
Sve, sve je gotovo sad.
Ne, Martin. samo je početak.
Ne za mene.
Za nas.
Zašto umire?
Zbog nas, verujem.
PLAŠIM SE ZA TEBE.
PLAŠIM SE ZA ONU KOJU VOLIM.
IDEŠ?
NE MISLIŠ NA MENE?
MOJE JEDINE MISLI SU SA NJIM.
OSTAĆU I BDETI.
DA BDIM ZA TEBE?
NE, HOĆU DA BUDEM SAM.
IZBEGAVAŠ ME.
BEŽIM OD SAMOG SEBE.
TREBA DA KLEČIMO
I MOLIMO NJEGOV OPROŠTAJ.
NE TREBA DA MOLIM OPROŠTAJ NI ZA ŠTA.
ALI ZNAM DA BI NAM OPROSTIO.
STOJI PRED BOGOM
I OPTUŽUJE NAS.
NE, Martin. ON SE ZALAŽE ZA NAS.
JER VIDI KAKO PATIMO.
SEĆAŠ LI SE ŠTA SI REKLA:
"DA JE MRTAV..."
ŽELELA SI MU SMRT.
MISLILA SAM AKO BI BIO.
JESI MU ŽELELA SMRT.
ALI JESI LI ŽELELA, DA GA PRIMORAŠ DA UMRE?
IMAŠ LI MOĆ DA ŽELIŠ NJEGOVU SMRT?
ODGOVORI.
ŠALJEŠ ME NA LOMAČU.
IMAŠ LI MOĆ DA POŽELIŠ NEČIJU SMRT?
URAZUMI SE. Martin! VOLIM TE.
TO MI JE JEDINI ZLOČIN.
POŽELELA SI MU SMRT.
NE ZBUNJUJ ME, MARTINE! MORAŠ MI VEROVATI!
NISAM JA UZROK NJEGOVE SMRTI.
RECI TO PRED NJEGOVIM KOVČEGOM.
NISAM JA UZROK NJEGOVE SMRTI.
VERUJEŠ LI MI SAD?
DA.
HOĆEMO LI SE IKAD PRONAĆI PONOVO?
KO TO MOŽE DA SPREČI?
SMRT.
NIJE SMRT TA KOJE TREBA DA SE BOJIMO.
MISLIŠ Marte.
VOLIM TE.
I TI VOLIŠ MENE.
GREŠILI SMO ZAJEDNO.
I SAD MORAMO STATI JEDNO UZ DRUGO.
AKO ME Marte OPTUŽI,
STAĆEŠ UZ MENE?
OBEĆAVAM.
NEĆEŠ ME NAPUSTITI?
VEZANI SMO SADA TAKO BLISKO, DA VIŠE NEMA ODVAJANJA.
VERUJEM DA ĆE SRETNI DANI OPET DOĆI.
ČAK IAKO SE SAD ČINE DALEKO.
KAO SIN I NASLEDNIK DRAGOG POKOJNIKA.
STOJIM OVDE PRED NJEGOVIM KOVČEGOM
I NUDIM VAM
ZAHVALNICU ZA VAŠ DOLAZAK U IME NJEGOVE MAJKE, ŽENE I SVOJE.
SRCE MI JE PUNO BOLA JER
MI JE BOG DAO OCA
VEĆEG I BOLJEG OD VEĆINE LJUDI.
OČE.
ZNAČIO SI MI TOLIKO
DA MI TREBAJU SVI MOJI DANI
DA BIH TO IZRAZIO U REČIMA I DELIMA.
SAD KAD SI OTIŠAO,
MUČEN SAM BOLOM KOJI SAM TI UZROKOVAO.
DA SI ŽIV SADA
BIO BIH TI MNOGO BOLJI SIN.
OPROSTI MI
JER NE UMEM DA DOVOLJNO IZRAZIM ŠTA OSEĆAM.
JOŠ JEDNA REČ.
REČ, U ODBRANU SRODNIKA.
PREMA OBIČAJU, SVEDOK SAM PRED BOGOM I LJUDIMA
DA SE IZNENADNA SMRT MOG OCA
NE MOŽE PRIPISATI NIJEDNOM ČOVEKU ILI ŽENI.
NJEGOVA ŽENA BILA JE SA NJIM KAD JE SMRT DOŠLA.
A NJEGOVA MAJKA I JA BILI SMO SA NJIM DOK JE IZDISAO.
BLAGOSLOVIMO POČIVŠEG.
STANITE. JA ĆU SADA GOVORITI!
AKO NJEGOV SIN NEĆE, MAJKA MORA REĆI ISTINU.
MOJ SIN LEŽI OVDE- UBIJEN.
A OVA GA JE UBILA
TAMO SEDI!
TRAŽIM ŽIVOT ZA ŽIVOT.
NE VERUJTE JOJ. JA SAM GOVORIO. ONA NIJE ODGOVORNA.
SVAKA MOJA REČ JE ISTINITA.
VERUJTE MI. ZAR BIH OSTAVIO OCA NEOSVEĆENOG...
DA, BI.
JER SI I SAM POD ČINIMA.
UZ POMOĆ ZLOG ZAVELA TE JE.
I UZ POMOĆ ZLOG UBILA JE SVOG MUŽA.
OPTUŽUJEM JE ZA VEŠTICU.
NEKA POREKNE AKO SME.
GOSPODO, RAZMOTRIMO OVO.
UZ POMOĆ ZLOG?
ČULA SI OPTUŽBU.
MORA SE SAZNATI CELA ISTINA.
ZAHTEVAM...
DA STAVIŠ RUKE NA MRTVOG
I ZAKUNEŠ SE.
JESI LI SPREMNA I VOLJNA ZA TAKAV TEST?
KUNEM SE.
SVEDOČIM... SVEDOČIM...
ZNAČI IMAĆEŠ SVOJU OSVETU.
UBILA SAM TE
UZ POMOĆ ZLOG.
I UZ NJEGOVU POMOĆ
NAMAMILA SAM
TVOG SINA POD MOJU VLAST.
SAD ZNAŠ. SAD ZNAŠ.
VIDIM KROZ SVOJE SUZE,
ALI NIKO NE DOLAZI
DA IH OBRIŠE.
DAN BESA, IZ SAŽALJENJA UZIMA
GREHE MOJE IZ SATANINOG STISKA
I DUŠU MOJU NA NEBO IZNOSI NAJZAD.
DAN GNEVA, ČUJ NAŠU PONUDU,
TUŽNU, NEBESKU BUJICU SUZA,
SPASI NAS, ISUSE, KRVLJU SVOJOM.